Hvad nu, om der for længe siden ingen stjerner var på nattehimlen?
Hvad nu, om stjernerne ikke er, hvad vi tror, de er?
Hvad nu, om lyset i det fjerne ikke stammer fra fjerntliggende sole -
- men fra vores vinger, når vi bliver til engle?
Alle har en skæbne.
Der findes en verden bag denne, hvor vi alle er forbundet.
Vi er alle en del af en større helhed.
Magien findes overalt omkring os. Vi skal bare se den. Se.
Se godt efter.
Selv tid og sted er ikke, hvad vi tror, de er.
Næste. De er den næste, hr.
Jeg beklager. De må rejse tilbage.
Hvad? Nej, vi...
Lungetuberkulose.
Hvad med barnet? Kan han blive? Vi må efterlade ham her.
- Jeg beklager. - De forstår ikke.
Vi er alle forbundet.
Alle nyfødte bærer et mirakel indeni.
Et unikt livsformål.
Det mirakel er forudbestemt én eneste person.
Vi er rejsende på vej mod vores skæbne.
At finde den person vores mirakel er forudbestemt til.
Men vær varsom. Mens vi søger efter lyset-
- sænker mørket sig.
Den evige kamp mellem godt og ondt udkæmpes ikke af store hære...
... men ét liv ad gangen.
Du kan ikke gemme dig, Pete!
- Stop! - Kom tilbage, Pete!
Kom tilbage.
Jeg adlød bare ordrer, Pete!
Nej. Ikke sådan. Nu har vi ham.
Han skal dø en langsom død. Vi bruger knivene.
Hest. Hest.
Hest.
Kom så. Af sted!
Hest. Den anden vej!
Hvad er du for et væsen?
Nu har han den forbandede hest.
CHEFREDAKTØR
God eftermiddag.
Butleren bad mig beholde jakken på.
En person i huset lider af feber.
Er det Deres hustru, der behøver briller, mr. Penn?
Hun er død.
- Det gør mig ondt. - Det er otte år siden.
Men man vil altid savne dem.
Det er til min datter.
Hun er lige straks færdig.
Det er en smuk melodi, ikke? Brahms.
Beverly. Manden er her for at lave dig nogle nye briller.
Bare rolig. Det smitter ikke.
Nej, nej.
Min søster...
...led også af det.
Det gør mig ondt.
Ser De bedst sådan her eller sådan her?
Hvor gammel var hun? Deres søster?
Hun var 20 år... da hun døde.
Man tror aldrig, at man ikke bliver ældre.
Nej, det gør man vel ikke.
Sådan her eller sådan her?
Det første.
Feberen kan gøre vidunderlige ting.
Selv nu...
...ser jeg vinterlyset kaste sin glans i rummet.
Fra de hvide lysskær...
...til solstrålerne og sølvkorsene...
...til brillelinsen her...
...til ilden og vinduernes genskær.
Det kaster sit lys på os alle sammen.
Jo mere syg jeg bliver...
...desto mere tydeligt indser jeg, at alt er forbundet af lys.
Har De briller mod det?
OPSTALDNING AF HESTE
Hej, Cecil.
- Du godeste. - Imponerende, ikke?
Og den er en fantastisk springer.
Jeg vil have en saddel, havre og et fint tæppe i kashmir.
- Det bedste, du endnu har stjålet. - Jeg har ikke stjålet den.
Den er min nye partner, ikke sandt?
Du kan ikke blive ved med at skjule dig på loftet.
Pearly har tredoblet dusøren.
Den usle hund. Han fandt mig. Hesten reddede mit liv.
Jeg forlader byen, indtil det bliver sommer.
Jeg stjæler lidt at overleve for. Bare indtil det hele er glemt.
Pearly er ikke typen, der glemmer.
Du bekymrer dig for meget, Cecil.
Bare pas på den for mig.
Tak.
Pete! Du glemte...
...dine byttepenge.
Jeg undrede mig over, hvornår du ville dukke op.
Må jeg bede om deres opmærksomhed?
Tog nummer 43...
... er klar på spor 4.
Kom ind!
Ildebranden i St. Patricks Katedral sker under søndagsmessen.
Der er sat en dusør på 500 dollars på hans hoved.
Det samme for hesten, selv om det lyder af meget.
Det er ikke bare en hest, men en hund.
Men...
Han har ikke forladt byen.
Drengene overvåger broerne. Vi finder ham.
- Det skal I. - Javel. Alle i byen er ængstelige.
Miraklerne er blevet halveret, hvis vi medregner Brooklyn.
Hvad er så særligt ved Peter? Engang kunne De lide ham. Dygtig tyv.
- Hvorfor skal han pludselig dø? - Romeo, Romeo...
Bruger du nogensinde tid på...
...at gruble over verdens mysterier?
- Nej, hr. - Du skal ikke begynde nu.
Tror du, at jeg stjæler guld og ædelstene for rigdommens skyld?
Nej. Hvad der gør dem så værdifulde...
...er måden, hvorpå de bryder lyset.
Peter Lake er et menneske. Men hesten...
...den efterlader måske et spor.
Sådan!
Grand Central Station. Lad os slå ham ihjel.
- Og lad os fange hesten. - Var det ikke en hund?
Hent drengene.
Hej.
Alle har pakket. Vi tager op til søen i morgen.
Jeg kommer i overmorgen. Far gør bare teltet klar.
- Så du holder dig kold? - Ja.
- Du må ikke dø, Bev. - Søde skat.
Det bestemmer jeg ikke.
Fortæl historien igen.
Livet er en sofistikeret dans. Vi har hver vores rolle.
Og når vores mål her på jorden er nået...
...om det er efter et liv eller tusind liv...
...så stiger vi til himmels og bliver til stjerner.
Fortæl mig, hvad de hedder igen.
Castor, Pollux og Capella.
Det var et fint udbytte.
Vi drager sydpå mod Florida eller Maryland.
De steder vil du kunne lide.
Godt, så rider vi.
Hest. Hest.
Kom så.
Det er snart morgen. Vi må af sted.
Pearlys folk leder efter os. Kom så. Kom så.
Nu er du bare grådig.
Fint. Men det bliver sidste sted.
Hvem er det største fjols?
Hesten, der ikke lystrer sin ejer, eller ejeren, der lystrer hesten?
Sval mig, Herre.
Hej, min skønne.
Jakob den Ældre... Jakob den Yngre...
...Bartholomæus...
Det knirker.
Hvad?
- Gulvet knirker. - Det er gammelt.
De har en pistol.
Ja.
- Hvad gør De her? - Jeg plyndrer såmænd bare stedet.
Det var i hvert fald planen.
Er det stadig Deres hensigt?
Nej. Det er det ikke.
I så fald...
...burde jeg vel byde på en kop te.
Wow.
Forstod De godt, at jeg kom for at bestjæle Dem?
Det er min faders hjem.
- Jeg brød ind i huset. - Hvorhenne?
Han er meget påpasselig.
De lod døren til taget stå på klem, så jeg...
- Gjorde jeg? - Ja.
- Det må jeg hellere holde op med. - Ja.
De burde være bange.
- Det er jeg ikke. - Nej, det har jeg bemærket.
- Teen smager dejlig. - Det er Lapsang Souchong.
Det er sort te fra Kina. Det er for varmt for mig at drikke.
Duften minder mig altid om London.
- Jeg har aldrig været i London. - Nej, det tænkte jeg nok.
Jeg blev født i London.
Hvad fejler De, om jeg må spørge?
Tuberkulose.
Jeg er 21 år og er aldrig blevet kysset på munden.
Undskyld, det lød helt forkert.
Jeg kender ikke rigtigt nogen. Jeg kan ikke gå ud eller gå til bal.
Jeg sover i et telt på taget for at holde min temperatur nede.
Jeg har måske...
...ifølge en læge fra Baltimore, halvandet år tilbage at leve i.
I Boston sagde de et halvt år.
Men det er otte måneder siden, så...
...jeg burde være død for to måneder siden.
- Jeg hedder Peter Lake. - Og hvor kommer De fra?
En båd.
- En båd? - Ja.
Jeg skyllede i land nær Brooklyn. Efter sigende.
- Og De stjæler ting? - Ja, i ny og næ.
Sådan har det ikke altid været.
Jeg ville være mekaniker. Jeg er ganske ferm til...
...at reparere ting og se, hvad der gemmer sig indeni.
- Såsom pengeskabe. - Sådan endte det.
Jeg er faldet i unåde hos min gamle chef.
- Det er næppe rart i Deres branche. - Det er vanskeligt.
Hvad er det bedste, De nogensinde har stjålet?
Det har jeg vist ikke stjålet endnu.
De smigrer mig.
Det var vidunderligt at møde Dem, Peter Lake.
Jeg må forlade New York nogle få måneder.
Indtil tingene er faldet til ro igen.
- Men når jeg vender tilbage... - Jeg selv tager på landet.
Og når De vender tilbage...
...er jeg for længst død.
Vær sød ikke at stjæle noget, når De går.
Hest...
Hvad har du rodet mig ud i, hest?
Et bord. Det dér.
- Hvor mange ønsker De? - Du serverer bare.
De forsøger at fylde hele nattehimlen med stjerner.
Der findes en plads til hver eneste retskafne sjæl.
Der er ikke plads deroppe til vores slags.
Der er ikke plads til Pearly Soames. Overhovedet ikke.
Hvorfor mon de valgte at farve deres vinger?
Jeg har altid drømt om vinger. Jeg må have sådan et par vinger.
- Ønsker De noget andet? - Ja tak.
En sydafrikansk plettet hornugle.
Gerne halveret og stegt på pande. Og med lidt kartofler til.
- Fjern næb og kløer. - Jeg beklager, men det har vi ikke.
Find hende.
Hvis I finder hende, så finder I også ham.
- Hvem? - Pigen.
- Den rødhårede pige. - Hvilken pige?
Hende der. Ser du hende, Romeo? Den rødhårede pige.
Hende, der er hans skæbne.
- Var det alt, miss? - Alt?
Nej, end ikke tæt på.
- Hvad? - Jeg husker den dag, vi fandt dig.
Jeg har brug for et godt råd. Jeg har mødt en pige.
Vi har intet tilfælles. Hun er døende.
- Det er vi alle. - Hun lider af tuberkulose.
Hun er døden nær. Vi har kun lige mødt hinanden.
Jeg føler, at jeg har kendt hende i tusind år.
Pearly er efter mig. Jeg må væk herfra...
Har du et spørgsmål, Peter?
Hvad skal jeg gøre?
Når jeg tænker på hende... Jeg har aldrig følt sådan før.
- Hvorfor lige nu? - Vores folk har ti sange.
Sangene fortæller, at vi alle bærer et mirakel indeni.
Og det mirakel er forudbestemt én eneste person.
Når vi møder den person, så åbner universet sig -
- og hjælper os med at udleve vores skæbne.
- Hvordan hjælper universet? - Via deres skytsengle.
Nogle gange taler de gennem små børn. De viser sig ofte i dyreskikkelse.
Athansor er en af dem. Hunden af Østen.
Han kan vise sig i skikkelse af en hvid hest.
Dit mirakel er måske forudbestemt til denne pige.
Men mørkets magter har sine egne udsendte.
Taler du om Gud og Djævelen? Engle og dæmoner?
Det er nogle af de nyere navne.
Jeg ved bare, at jeg drages mod hende...
...som man higer efter luft under vandet.
Hvad laver du så her?
Hr. Chauffør?
Han er desværre ikke til rådighed.
Han kom pludselig i besiddelse af en mindre formue.
Pearly Soames.
- Og De er? - Beverly Penn.
Beverly Penn. Jamen dog.
Peter har altid haft høje ambitioner.
Og De er ramt af feber, ikke sandt, min skat?
De er døden nær. Interessant.
- Kender De Peter? Peter Lake? - Åh ja.
Vi arbejder sammen så at sige.
Eller gjorde.
Drengen udviste stort potentiale. Han var en fremragende tyv.
Han gjorde det til en kunst.
Jeg opfostrede ham som min egen søn.
Han skulle have arvet nøglerne til mit rige.
Men lille Peter fik gode idéer.
Hvordan man stjal en diamantbroche uden at gøre nogen fortræd.
Hvordan man stjal en ring og efterlod fingeren uskadt.
Men ser De, Beverly Penn, inden for mit virke...
...er det de små krusninger, der giver arbejdet mening.
Og idéer kan gøre mere gavn end skade.
Og det strider mod min plan.
At gøre skade er netop meningen.
Jeg rejser nok ikke nordpå før i morgen.
- Men jeg skal med glæde betale Dem. - Så smuk.
- Så syg. For ung til at dø. - De skræmmer mig ikke.
De er forudbestemt til at modtage hans mirakel.
Og hvis han ikke kan redde Dem, så er mit job gjort.
Så er opgaven løst.
Jeg elsker rødt blod i den hvide sne.
Især jomfrueligt blod. Rent. Uberørt.
Beverly!
Nej!
- Hold fast. - Ja, Peter Lake.
- Hurtigere. - Ja.
- Vi kan ikke undslippe dem. - Vi må nord for byen.
Rid nordpå langs floden.
- Peter! Der er for langt ned! - Hold fast!
Peter! Vent!
- Hvordan er det muligt? - Jeg ved det ikke. Den her hest...
Vi kan ikke følge dem nordpå. Det strider mod reglerne.
Grundet en uoverensstemmelse engang. Det var ikke gennemtænkt.
Vi havde ham næsten.
Det er ikke godt nok, Romeo.
Vil du have jobbet, Dingy?
Jeg må tale med Dommeren.
Er alt vel? Al denne spænding...
...og Deres tilstand.
- Jeg har det fantastisk. - Godt.
Rid nordpå langs floden.
Beverly!
- Tak. - Er alt i orden?
Hej med dig.
- Jeg har aldrig været udenbys. - Det hedder Lake of the Coheeries.
Jeg er kommet her hele mit liv.
Ifølge min far er der en mening bag alt, der sker her.
- Goddag. - Hej.
- Jeg hedder Willa. - Hej, Willa.
Er du Beverlys kæreste?
Lad os gå indenfor. Far giver nok gerne sit besyv med.
Drikker De vin til maden?
- Nogle gange. - Godt.
- Så nyder vi lidt vin i aften. - Okay.
- En claret? - Hvad som helst.
- Men udtales det ikke claret? - Nej.
Claret. Man udtaler T'et. Ligesom i filet.
Filet? Jeg troede, at det hed filet.
Nej. Filet. Ligesom i ballet. Det hedder ikke ballet.
Jeg forstår.
Ved De hvad?
De ligner en forbryder.
Hvem er De? Hvad laver De? Kender De til Beverlys tilstand?
Hvad er Deres motivation og hensigt? Sig sandheden.
Stop, hvis nogen kommer herind, og fat Dem i korthed.
- Korthed? Det er kompliceret. - Mine journalister havde svaret nu.
Gud skabte verden på seks dage. Gør som ham.
- Jeg skal forsøge. - Det er unødvendigt.
Jeg hedder Peter Lake, og jeg er en meget dygtig tyv.
Jeg elsker Beverly, og jeg har ingen intentioner.
Jeg er motiveret af kærlighed. Forstår De?
Hvad med forfængelighed? De kunne være ude efter pengene.
Forældreløse savner forfængelighed. Vel grundet forældrenes fravær.
- Og pengene? - Jeg ville aldrig røre dem.
Jeg tager ikke imod almisser end ikke smigrende ord.
Og hendes tilstand?
Jeg har aldrig før elsket nogen.
Døden har derfor...
...aldrig været noget, der skulle undgås.
Men tanken om at miste hende...
Kan man elske nogen så højt, at de ikke kan dø?
Nej.
Men jeg er jo en tyv, hvilket De så ivrigt har bemærket.
Kan jeg ikke stjæle blot et enkelt liv?
Jeg får se med Dem.
- Må jeg smage lidt af den claret nu? - Lad os begge smage den.
En sidste ting.
Hun sover i sit telt oppe på taget.
Det gør De ikke.
Nogle lokale fiskere fandt mig. Jeg boede på forskellige børnehjem.
- Det var bedre at bo på gaden. - Hvad gjorde du?
- For at overleve? - Jeg sang og dansede for småmønter.
Jeg var lommetyv. Jeg boede hos to piger en overgang.
- To? - To.
- Du var noget af en charmør. - Sådan var det ikke.
For det meste.
Jeg var ung, da Pearly fandt mig. Han sagde, at jeg udviste talent.
Han talte næppe om din sangstemme.
Det virker ikke, vel? Du bliver ikke kølet ned.
Nej.
Lad mig prøve noget. Kom her.
- Det her hjælper ikke. - Kan du høre dit hjerte banke?
Som det eneste, når feberen rammer.
Når man bryder første pengeskab op, så overdøver ens hjerte de små klik.
Man må lære at bevare roen og arbejde mellem hjerteslagene.
Man må lave lister.
Meningsløse ord, som man siger, for at få ro på vejrtrækningen.
Træk vejret ind. Sig ordene, til luften har forladt dine lunger.
- Forstår du? - Det tror jeg.
Har du brug for inspiration? Dyr og farver er gode. Helgener.
Castor.
Pollux.
Capella.
Store Bjørn.
Lille Bjørn.
Nordstjernen.
Peter...
...det virker.
Fortsæt.
Plejaderne.
Perseus.
Cassiopeia.
Hej.
Det er mine farver.
- Og mit papir. - Det tænkte jeg nok.
Jeg kunne ikke sove.
Jeg kan lide at tegne i måneskæret. Jeg tegner nemlig ikke særlig godt.
- Er det Beverly? - Jeg kender ingen andre rødhårede.
Elsker du hende?
- Af hele mit hjerte. - Sværger du?
Jeg sværger.
Fint. Kom med mig.
Det er en prinsesseseng.
Jeg fik naboens drenge til at lave den til hende.
De gør, som jeg siger.
Far fortalte mig en historie om en prinsesse, der døde -
- og om et kys, der vækkede hende til live igen.
Hvis du kysser hende her, så dør hun ikke.
Det ved jeg bare.
Okay?
Sig okay.
Okay.
Okay. Nu vil jeg gerne i seng.
Pearly Soames.
Jeg har en aftale.
Godaften, Pearly.
Godaften, Deres nåde.
Åh, naturligvis.
Jeg anmoder om dispensation fra begrænsningerne af vores virke.
Fortsæt.
Jeg anmoder om tilladelse til at drage nordpå, Deres Nåde.
Det er noget af en forespørgsel med tanke på, hvad der skete sidst.
Det var en misforståelse.
Nuvel, dæmon. Lad os få det overstået.
Pearly Soames, Manhattan og de fem bydeles vogter -
- hvad begrundes denne forespørgsel med?
Et menneske skal til at gøre brug af sit mirakel -
- hvilket vil tjene den anden side.
- Beviser? - Tilstedeværelsen af skytsengle.
Den Hvide Hund af Østen og Cecil Mature.
- Hvad mere? - En rødhåret pige set i en blodrus.
Det kan være hvem som helst.
Han er allerede blevet set med en rødhåret pige.
Hun er døende.
- Elsker han hende? - Af hele sit hjerte.
- Og hans mirakel er at redde hende? - Ja, Deres Nåde.
- En mands skæbne er ofte uvis. - Det forstår jeg, men...
Jeg har en forudanelse.
Du oplærte ham. Du reddede ham fra livet på gaden.
Den søn, du aldrig fik.
Pinligt, ikke?
Sådan kan det gå.
Deres Nåde. Jeg beder blot om tilladelse til at drage nordpå.
Anmodning afvist. Det er for personligt et anliggende.
- Forbuddet gælder stadig. - Lucifer!
- Jeg må stoppe ham, nu! - Nu?
Du har intet begreb om, hvad "nu" betyder.
Lige nu fløj jeg.
Nu spyede jeg ild og åd dem, som prøvede at flygte.
Nu smældede jeg med halen, og vindene skælvede.
Nu skjuler jeg mig i skikkelse af kød og blod.
Nu beskuer jeg menneskets evige frelse, og nu hans fald.
Belær mig ikke om tid, dæmon.
Tidens bølgegang undslipper din miserable forståelse.
Find en anden løsning, nu!
Lad os tage til bal. Nytårsaften.
- Kan du danse? - Ja. En lille smule.
Jeg kender alle trinene. Jeg har læst om dem.
- Det ser vidunderligt ud. - Så er det en aftale.
- Jeg kan ikke, Peter. - Er det mig? Er jeg ikke fin nok?
- Det er ikke derfor. - Hvad er det så?
Min fader siger, at dans vil slå mig ihjel.
Fædre er overbeskyttende.
Du skal beholde frakken på.
- Vi skal til te hos naboen. - Hvad er der galt?
Det har stået på hele eftermiddagen. Der er noget galt med fyret.
Deres far er i kælderen med en fyrmester.
Personalet er sendt over til naboen. Kom så, Willa.
- Jeg ser, om jeg kan hjælpe. - Deres søster, miss.
Miss.
- Fyret er tilstoppet. - Lad mig se.
- Gå over til naboen. - Fyret er tæt på at eksplodere.
- Kaptajnen går ned med sit skib. - Det her er et hus.
Min hustru indrettede hjemmet. Hun udvalgte hvert eneste møbel.
Hver eneste pude og vinduesramme. Jeg kan ikke forlade det.
Du må ud herfra! Gå med dig, Winston.
- Også du. - Dampen kan ikke slippe ud.
- Er du vanvittig? - Vent.
Jeg forstår komplekse systemer.
Jeg kan skille ting ad. Såsom låse.
Man skal bare finde problemet. Røret er alt for varmt. Lad det være.
Det her rør er tilstoppet. Problemet ligger før.
Ventilen sidder fast.
- Åh nej. - "Åh nej"?
- Ups. - "Ups"?
- Er jeg let eller tung? - Let som en fjer.
- Godnat, Peter Lake. - Godnat, lille Willa.
Min fader siger, at du reddede vores liv.
Jeg reddede blot din fader og fyrmesterens liv.
- Og dit eget liv. - Og mit.
På torsdag er det nytårsaften.
Jeg vil gerne med til bal.
- Du løber en stor risiko. - Det skylder du mig, engel.
Jeg inkasserer bare min gæld.
Jeg kan ikke blande mig direkte.
Rolig. Det her får bare hjertet til at slå hurtigere.
Man skal være meget begejstret, før det har en skadelig virkning.
Du kender reglerne. Man må betale sin gæld.
- Og derefter har jeg betalt min. - Så skylder du mig intet.
Du er en god mand.
Jeg har tænkt over noget.
Alle disse mennesker, der ønsker at stige til himmels...
...og du, der faldt ned.
Var det det hele værd? At blive menneske?
Eller var det et impulskøb?
Du må da savne dine vinger.
Det må du da.
Du ser flot ud i jakkesæt.
Du er umådelig smuk.
Det er du også.
Hold så op.
Ellers smelter al sneen omkring mig.
Jeg vil få dig til at smelte al sne i verden.
Kom med.
Min mor sagde altid, at det var større indeni end udenpå.
- Skal vi? - Ja.
- Det var sent. - Undskyld.
Hvis du ikke elsker med mig, så vil ingen nogensinde.
Så gør jeg præcis det.
- Steder... - Hvad, min elskede?
De steder, vi blev henført til.
Hvad mener du?
Beverly?
Nej, Beverly.
Min skat.
Det sker ikke. Det sker ikke.
Beverly, Beverly.
Forlad mig ikke.
Bliv hos mig.
Det gør mig ondt.
Han er blevet set. Otter fandt ham.
- Peter Lake er tilbage. - Hvor er han?
Han begravede en pige og hentede derefter sin hest.
- Ved de stadig, hvor han er? - Det er det underlige.
De går bare.
Så lad os gå en tur med lille Peter Lake.
Bare rolig, hest.
Jeg ved, at de kommer efter os.
- En slåskamp skal gøre godt. - Du fejlede.
Du kunne ikke redde din elskede rødhårede pige.
Var hun blevet en vigtig person? Præsident eller pave?
Bedstemor til første mand på Mars?
Eller var det mere enkelt? At hun følte en inderlig kærlighed?
En kærlighed, som gør verden til et varmt og kysk sted.
Som vækker håbet til live. En kærlighed, der kan ændre verden.
Det betyder ingenting nu. Hun er død.
Kold, død og allerede begravet.
Fornægter du mig? Mig fornægter man ikke, knægt.
Jeg har fordærvet sjæle og forpurret mirakler i al evighed.
Hvorfor gjorde universet sig al den ulejlighed...
...for at hjælpe dig, men lod mig komme imellem?
Gud er måske lige så blodtørstig som os andre.
Han nyder måske ikke godhed og renhed -
- men snarere et godt slagsmål.
Jeg ved ikke, hvad du taler om, men én ting ved jeg.
Det er en skam, at din fader ikke brækkede nakken på dig.
Er det sandt? Hvad skal vi dog gøre ved dig?
Kom så. Af sted!
Stands!
Hej med jer.
- Slå den hund ihjel. - Nej!
Kom med nettet!
Red dig selv.
Af sted, hest.
Hold inde, drenge.
Hest!
Hest.
Af sted.
Vent.
Jamen dog...
Hejsa.
Leder du efter en bestemt grav?
Det...
Det ved jeg ikke.
Jeg kan ikke huske det. Jeg husker ingenting.
Når ægte kærlighed går tabt, så mister livet al mening.
Man er blot en tom skal.
Men skæbnen består.
Vores sande mål mangler endnu at blive opdaget.
Og en sjælden gang imellem -
- kan rejsen mod vores skæbne trodse selv tidens gang.
Hvem er du?
Her er dine byttepenge, Pete.
- Jeg løb ind i dig. - Ja, er du okay?
Er jeg let eller tung?
- Let som en fjer. - Jeg hedder Abby. Hvad hedder du?
- Det ved jeg ikke. - Alle ved da, hvad de selv hedder.
- Jeg gør ikke. - Du er fjollet.
Se, en stjerne.
Selv stjernerne har navne.
- Hvad? - Stjernerne.
Jeg kan bare ikke huske dem.
Castor...
Abby.
- Det var hyggeligt at møde dig. - Undskyld.
Coheeries GODT NYTÅR!
PETER LAKE?
Det forbaskede svin. Han kan umuligt være i live.
COHEERIES TEATER
DONERET AF ISAAC PENN
Find ham her, Romeo.
Cesar.
- Romeo var min bedstefar. - Cesar...
...glem alt andet, og find ham her.
PETER LAKE SIDST SET DEN 16. AUGUST 1915
Det er jo 100 år siden.
Ligner jeg en, der ikke ved det?
Nej, jeg mente ikke... Undskyld.
Husk på, at jeg dræbte din bedstefar.
- Undskyld. - Find ham.
Find ham.
Vi dræbte måske den forkerte rødhårede.
Isaac Penn Reading Room
Isaac Penn?
Kvinden i receptionen sagde han var her.
- Det her er Isaac Penn-læsesalen. - Jeg må tale med ham.
Det gad jeg godt se. Penn har været død i 90 år.
På Hudson Street ligger Coheeries Teater.
Har du nogen informationer omkring stedet?
Isaac Penn donerede penge til stedet.
Nej. Vores mikrofiche er ikke blevet katalogiseret endnu.
- Må jeg se de hersens mikrofisk? - Jeg skal bruge id og underskrift.
Godkendelsen tager to uger, og så kan du søge løs.
- Må jeg ikke? - Beklager.
Der er så mange regler efterhånden.
- Virginia Gamely. - Peter Lake.
- Har jeg set dig før? - Det tror jeg ikke.
Men jeg er ikke sikker.
Jeg har mistet hukommelsen så langt tilbage, jeg kan huske.
Jeg slog måske engang mit hoved, men jeg kan intet ar finde.
Hele verden er som en tyk tåge, der langsomt letter.
Det går bare alt for langsomt.
Jeg er overbevist om, at hvis jeg lærer mere om Coheeries -
- så kan det hjælpe min hukommelse.
Men jeg skal vente to uger og fremvise id, som jeg ikke har.
Men jeg fornemmer, at det vil gå meget hurtigere -
- så snart folk tager hjem. Men hvordan ser de her mikrofisk ud?
Steder som det her har alarmsystemer.
Jeg lader mig ikke skræmme.
Nå, du er heldig. Jeg arbejder her og behøver ingen tilladelse.
- Vel, Jack? - Journalister har fuld adgang.
- Sådan. - Mange tak.
Jeg havde alligevel ikke heldet med mig.
- Hvad leder du efter? - Et middel mod kræft.
Nå, den skal herind...
...og...
Vent lidt. Lad mig prøve.
- Jeg troede ikke, du kendte til det? - Jeg er ret ferm til maskiner.
Prøv nu.
Det er intet teater. Pokkers. Filmene må være byttet rundt.
Coheeries er intet teater.
Det er en by.
Det er Isaac Penn.
Hun spillede Brahms.
Beverly.
Hun hed... Beverly.
Det er...
Det er umuligt.
Din far?
Hvad foregår her?
Hun er død.
Hun er for længst død.
De har alle været døde i 100 år.
Ikke dem alle.
CHEFREDAKTØR
- Ja? - Jeg hedder Virginia Gamely.
Jeg arbejder her. Jeg står for madklummen.
- Er hun på kontoret? - Har du en aftale?
Tak, hr. Ambassadør. Jeg er glad for, det lykkedes.
Jeg tager en milkshake til frokost. Mon dr. Levi bliver vred?
Chokolade med flødeskum.
Miss Penn?
Willa.
Lille Willa.
Peter Lake.
Det er lige derovre.
Hvor fandt du ham henne?
Han fandt mig.
CHEFREDAKTØR
Hvordan kan det lade sig gøre?
Når man har levet så længe som jeg, så oplever man lidt af hvert.
Ting, der ikke kan forklares inden for vores forståelsesramme.
Jeg har beholdt bordet gennem alle årene.
Jeg ved ikke hvorfor.
Han elskede min søster inderligt.
Hun strålede altid.
- Hvordan døde hun? - Tuberkulose.
Den aften, hun døde...
Den aften, hun døde, ledte jeg på nattehimlen efter hende.
Og jeg fandt hende i Orions Bælte, tror jeg.
Hun sagde, at når vores mål på jorden var nået -
- så blev vi til stjernerne på himlen.
Hvilket mål?
Hun var kun 21 år. Hvordan kunne hendes mål være nået?
- Hvorfor er jeg stadig i live? - Du har ikke ændret dig alle de år.
- Du har måske stadig et mål. - Hvilket?
Jeg har ingen anelse.
Skal jeg lave en kop te?
Meget gerne.
- Tak, fordi du tog mig med hertil. - Vi ser aldrig hinanden igen, vel?
Det er uhøfligt at sige de ældre imod.
Teknisk set er jeg stadig ældre end dig.
Men nej. Det tror jeg ikke, at vi gør.
Farvel, Peter Lake.
Farvel, lille Willa.
Jeg ser frem til næste opskrift, unge dame.
Jeg er ganske vild med pekannødder.
Jeg skal hente min datter kl. 15.30.
Nå... Jeg bor på 12th Street.
Jeg har kylling, hvis du kan lide kylling.
Det lyder dejligt, men jeg har nogle ting, jeg må...
Okay.
- Pas på dig selv. - Tak.
Fortæl chefen, at vi har fundet ham.
Hvordan kan han stadig være i live? Hvad foregår der?
Det samme som altid. Stjernerne på himlen.
- Mirakler. - Men han reddede hende jo ikke?
Jeg taler ikke om hans mirakel, men hendes.
Hvad?
Du fokuserede kun på ham og glemte alt om hende.
Hun fik ham til at elske hende så højt, at han ikke kunne dø.
Han var hendes mirakel.
Jeg slår ham ihjel, så han forbliver død.
Han skal forvandles til sne og spredes med vinden.
Men du må følge reglerne. Du skal slås som en dødelig.
Lad mig fortælle dig noget foruroligende.
Uanset hvor mange slag, vi vinder...
...og hvor mange sjæle, vi fordærver...
...så lever håbet altid videre i dem.
De overfører det som en anden børnesygdom.
Vi taber kampen, Lucifer. Én glimtende stjerne ad gangen.
Du må bede om lov, Pearly.
Ja.
Jeg, Pearly Soames, de fem bydeles dæmonvogter -
- den faldne hærs sorte ridder og Lucifers ærbødige tjener -
- anmoder om, at taberen af kampen mellem Peter Lake og undertegnede -
- dør en endegyldig død.
Genovervej.
Nej.
Sidste chance, Pearly.
Bevilget.
Pearly.
- Pas på stjernernes skær. - Hvad taler du om, Lu?
Vær varsom. Jeg vil nødig miste dig.
Hvorfor ikke?
Man vænner sig til folk.
Har du smagt rosenkålen endnu?
Jeg er ikke sulten, mor.
- Bare prøv at spise en smule. - Okay.
Mor? Hvor kommer vi hen, når vi dør?
Kom her.
Hallo?
Du er eneste Gamely på 12th Street, og jeg kan godt lide kylling.
- Kom du hertil i en båd? - Så vidt jeg ved.
Vi har chokolade, jordbær og pistacie.
- Pistacie? - Hun hader vaniljeis.
Mor.
Læg hende ned.
Godt, skat. Bare rolig. Mor er her.
Det skal nok gå. Mor er her.
Hun får de her anfald.
Hun sover nu.
Abby har rødt hår.
Vi må af sted, nu.
- Der er ingen steder at tage hen. - Pigen på billederne...
- Pigen, jeg tegnede, var Abby. - Hun har kræft, Peter.
Lægerne siger, at hun skal dø.
Jeg tror, at jeg kan redde hende.
Kun et mirakel kan redde hende.
Mig.
Derfor er jeg stadig i live.
For hendes skyld.
Jeg er hendes mirakel.
Det er vanvittigt.
Jeg kan redde hende. Det ved jeg.
Vi må af sted. Nogle mænd vil gøre mig og Abby fortræd.
Stol på mig.
- Der står en hest heroppe. - Ja.
Hej, gamle ven. Det er meget længe siden.
Giv mig hende.
Kom.
Du ved, hvor vi skal hen. Lad hesten om det.
Okay.
- Hvordan har hun det? - Hun sover stadig.
Hej.
Coheeries.
- Stedet ser forladt ud. - Den her vej.
Hvad med... hvem de end var.
Jeg tror ikke, at de må følge efter os.
- Tror ikke? Hvor betryggende. - Jeg er nogenlunde sikker.
Reglerne har ændret sig.
Lille Peter vil redde et liv.
Men jeg vil slås.
Godt at se dig, Peter.
Følelsen er ikke gengældt, Pearly.
Jeg tog åbenbart fejl af to rødhårede piger.
Sådan kan det gå. Det retter jeg op på nu.
Vi er 20 mand, og du er helt alene.
Der sker ingen mirakler i nat. Hendes skæbne bliver forpurret.
Hest...
...du ved vel, hvad du skal gøre?
Altid en kujon!
Drenge.
Hvorfor gør du det, Pearly? Ved du overhovedet det?
Jeg kender min skæbne. Det er på tide, at du møder din.
Væk fra isen!
Godt.
Abby?
- Abby. - Åh nej.
En håbets seng skabt af en pige, der nu er en gammel dame.
En seng, der skulle redde en pige fra at dø alt for ung.
Et sted, der er skabt til et mirakel.
Jeg er blot mekaniker, men vi er alle blot maskiner.
Maskiner, der har brug for universets hjælp.
Abby.
Er det derfor, at vi elsker? For at redde hinanden?
Det var altid dig, ikke sandt?
Det var dig, jeg skulle redde.
Kom tilbage.
Jeg beder dig. Kom tilbage.
Nej.
Mor?
Hvorfor græder I?
Blev jeg dårlig og faldt om?
Ja, Abby.
Men du har det meget bedre nu.
Hvorfor ville så mange hændelser finde sted-
- for at redde én lille piges liv?
Men hvad nu, om det ikke kun var Abby?
Hvad nu, om hun hverken er mere eller mindre speciel end andre?
Hvad nu, om vi alle er noget særligt, og universet elsker alle lige højt?
Så højt, at det bøjer tid og sted for hvert eneste menneske.
Og en sjælden gang imellem får vi lov til at opleve det.
Intet liv er vigtigere end et andet.
Intet sker uden en mening bag. Intet.
Hvad nu, om vi alle er en del af en større helhed-
- som vi en dag vil forstå?
Og en dag, når vores mål er nået...
... så stiger vi til himmels og genforenes med vores elskede...
... i evighedens omfavnelse.
Hvad nu, om vi bliver til stjerner?
[Danish]